Viziunea 7000 - informatii globale
/ Ewald Frank
Jazyk: rumunsky
Jiné jazyky
2. PROFEŢIA BIBLICĂ ARE ULTIMUL CUVÂNT
![](/images/xsmallview.png)
![](/images/smallview.png)
![](/images/normalview.png)
![](/images/largeview.png)
![](/images/xlargeview.png)
În faţa ochilor noştri se împlinesc în prezent cuvintele profetice ale Sfintei Scripturi care sunt destinate pentru timpul acesta. Din acestea face parte în primul rând reîntoarcerea poporului Israel în «ţara făgăduită». Împrăştierea lui printre alte popoare a fost deja prezisă în Deut. 4, şi în zilele din urmă va fi adunat din nou (Isa. 14, 1; Ier. 30, 3; Ier. 31, 7-12; Ez. 36-38). Aceasta a fost scoasă în evidenţă de Isus Hristos în pilda «smochinului» — simbolul pentru Israel (Osea 9, 10) — ca un semn deosebit în scurgerea timpului (Mat. 24, 32-41).
În ceea ce priveşte scurgerea timpului, ne este prezentată convingător în faţa ochilor socoteala divină a timpului cu «zilele profetice» referitoare la poporul Israel. Prin proorocul Osea aflăm în următorul text ceva mai exact: „Veniţi să ne întoarcem la Domnul! Căci El ne-a sfâşiat, dar tot El ne va vindeca; El ne-a lovit, dar tot El ne va lega rănile. El ne va da iarăşi viaţa în două zile (aceasta s-a întâmplat deja); a treia zi ne va scula, şi vom trăi înaintea Lui (aceasta se va mai întâmpla)“ (cap. 6, 1-2).
Cele două zile profetice amintite se referă clar la cei două mii de ani care au trecut, în care poporul Israel a fost împrăştiat, începând cu anul 70 d. Hr., în toată lumea. Din 1948 există iarăşi statul Israel, în care s-au întors evreii din 143 de ţări. Aceasta este o împlinire dovedită a făgăduinţelor divine. Ziua a treia se referă la mileniul care va sosi curând, când Israelul va recunoaşte pe Hristos ca Mesia al lor şi vor primi o viaţă plină de Duh. Apostolul Pavel a scris referitor la Israel următoarele: „Căci, dacă lepădarea lor a adus împăcarea lumii, ce va fi primirea lor din nou, decât viaţă din morţi? … o parte din Israel a căzut într-o împietrire, care va ţinea până va intra numărul deplin al Neamurilor. Şi atunci tot Israelul va fi mântuit, după cum este scris“ (Rom. 11, 15+25-26).
Tot aşa sunt scrise desfăşurările ultimului timp din Europa, în special de la schimbarea din octombrie-decembrie 1989, în legătură cu împlinirea profeţiei biblice. Înaintea ochilor noştri ia naştere «Europa unită», cum a fost stabilit în 1957 în «Tratatele romane». Duşmanii istorici au devenit prieteni. Contradicţiile din est şi vest sunt deocamdată anulate. Linia de despărţire care trecea prin mijlocul Germaniei şi prin continentul european, nu mai există. Se formează o «Casă comună europeană» în care urmează să aibe toţi loc, o «Europă unită». Cu aceasta se ridică din nou în faţa ochilor noştri «Împărăţia Romană» — ultima din cele patru împărăţii pe care le-a văzut proorocul Daniel în Vechiul Testament (cap. 2+7). Aceasta corespunde cu «puterea fiarei» din Apocalipsa, care se ridică din marea popoarelor europene şi de care se miră întreaga lume (cap. 13). La aceasta nu este vorba numai despre puterea mondială politico-economică, ci mai ales despre «călăreaţa» religioasă (cap. 17) care ţine hăţurile în mână şi astfel dirijează cele ce se întâmplă. Această «autoritate mondială» spirituală este respectată şi recunoscută de toţi conducătorii religioşi şi politici. «Europa unită» va deveni puterea mondială nr. 1, care va organiza mai ales «Ordinea economică mondială». Din perspectivă religioasă, politică şi economică va urma o unire. Acest «proces de unire» va fi încheiat în prima fază în scurt timp şi astfel sunt formate toate condiţiile pentru evenimentele următoare deja iniţiate.
Apostolul Pavel a văzut dinainte desfăşurarea prezentă în toate domeniile şi a scris acum două mii de ani ceea ce devine în faţa ochilor noştri realitate: „Pentru că voi înşivă ştiţi foarte bine că ziua Domnului va veni ca un hoţ noaptea. Când vor zice: ,Pace şi linişte!‘ atunci o prăpădenie neaşteptată va veni peste ei, ca durerile naşterii peste femeia însărcinată; şi nu va fi chip de scăpare.“ (1 Tes. 5, 2-3).
De când a venit Mihai Gorbaciov la putere în 1985, a avut loc o «conferinţă de pace şi securitate» după alta. «Întâlnirile la nivel înalt» care au intrat în istorie, au condus la destinderea între est şi vest, au făcut posibilă reunirea Germaniei şi au realizat independenţa ţărilor est-europene. Pe politicieni îi interesează intens acum «pacea» aceasta prezisă şi mai ales «securitatea» cuprinzătoare. Aceste noţiuni sunt folosite tot mai mult în legătură cu evenimentele din Orientul Apropiat. Israelul devine tot mai mult «punctul fierbinte» al evenimentelor în politica mondială şi împreună cu el Ierusalimul, care va deveni «piatra grea» pentru toate popoarele din împrejurime, aşa cum a proorocit proorocul Zaharia (cap. 12).
Conform «Tratatului al treilea din Oslo» negocierile asupra Ierusalimului trebuie să fie încheiate în 1998. După cum la fel este deja prezis în Cuvântul profetic, va fi proclamată o pace. Din păcate — şi chiar dacă Israelul jertfeşte «teritorii pentru pace» — va fi numai o «pace aparentă» realizată prin multe compromisuri negociate de politicieni, binecuvântată de cea mai înaltă autoritate religioasă. Aşa cum este scris, atunci va veni o prăpădenie neaşteptată.